Hej, jag heter Ridley Scott, jag harregisseratAlien: Covenant.
Det härkommeratt bli en kommentar
som ärimproviserad.
Jag harinte planerat nåt, så ni får ta det som det kommer.
Jag gjorde första Alien,
som ni antagligen vet.
Och beslöt för ett par årsen att återuppliva varumärketAlien
genom att göra en film som heter Prometheus, där vi återkommer
till frågan, den största frågan av alla,
om hela filmen, vilken ingen nånsin harställt:
"Vem skulle kunna göra en så biomekanisk ohygglig sak
"och av vilken orsak?"
Prometheus blev det första steget framåt
till att upptäcka huroch varför.
I början av Covenant
kändejag att de behövdes en länk mellan de två filmerna.
Och det ärdärför
som vi börjarmed en prolog vilket ärmycket ovanligt
för den här typen av film.
Men i den ser vi två skådespelare från Prometheus,
och den förklararkällan och ursprunget till
en AI som kallas David.
Hur känner du dig?
Det här ärmin prolog.
Jag trodde att folk skulle anse den vara förlång
och lite förlångtråkig med tanke på vad man vill komma till i en Alien-film,
men överraskande nog, så älskar alla den, vilketjag också gör.
Det är en smart syn på skapelsen.
Och närman harskapat en perfektAI,
så om han ärperfekt,
harman nog redan en massa problem.
Föri den härscenen
inserDavid att han äröverlägsen sin far.
Rör på dig.
Jag tror att i en scen
är det alltid viktigt att få med humor, om man kan.
Så om ni letar efterhumorn här och ni fårlust att le,
då är det helt korrekt, förni ska le.
Perfekt?
Din son?
Du är min skapelse.
Härser vi Peter Weyland
som i Prometheus
var en mycket gammal man, säkert 100 årgammal,
som sökte efterevigt liv.
Och genom att göra det, trodde att han varså smart,
så rik, så allsmäktig,
att han faktiskt skulle få möta sin skapare.
Närhan mötersin skapare, möterhan de vi kallar "ingenjörerna",
som vi kan kalla Gud ellergudar,
för att de ärså överlägsna,
vilket omringaridén om skapelsen,
Gud, och: "Finns det överlägsna krafter omkring oss?"
Jag trorpå idén om överlägsna krafter och idén om Gud.
Du väljer.
Här får vi en demonstration på hans kunskaper.
Man får en känsla av att han föddes nyligen.
Jag trorinte att det är en AI som föddes som embryo och växte upp.
Och vi vill inte gå in på det för det skulle bli förkomplext.
Men vi kan väl säga att det här är Davids första morgon,
och Davids farlyssnarpå honom.
Och hans fargodkänner och beundrarhonom.
Men till sist inser fadern att denna AI är farlig.
Om du skapade mig...
vem skapade dig?
Härhar vi den första knepiga frågan.
Och pappan börjarkänna sig lite obekväm
med personen som ställer frågan,
förhan vet att den kan leda nånstans.
Vilket den gör, om en sekund.
Alla dessa konstverk, -
design, mänsklig genialitet, -
allt är fullständigt meningslöst inför den enda frågan som spelar roll.
Var kommer vi ifrån?
Här fårman se,
en extremt framgångsrik man, antagligen biljonär,
som avslöjarsin osäkerhet inför att vara människa.
Och därför, harbegränsningar.
Och det ärnu vi seratt David,
nu studerarhonom,
och inser att han harbegränsningar.
Så nu kommer tiotusenkronorsfrågan.
Du söker din skapare. Jag ser på min.
Jag ska tjäna dig. Men du är människa.
Du kommer att dö. Men inte jag.
Nu kännersig Weyland obekväm.
Och även arg föratt han blir utmanad
av sin skapelse.
Så han gerhonom första ordern.
Det här ären storsak.
Eftersom David redan tänker:
"Varförskajag hälla upp teet när det ärprecis i närheten?"
Och därför ärdet en utmaning.
Vi får en demonstration på att David även ärpolitisk.
Vilket görhonom extremt farlig.
Därförblir det ingen reaktion i slutet.
Inget av detta skerav en slump.
Det kommerinte från ingenstans.
Jag tyckte att det var en perfekt prolog för att verkligen återuppliva
det som var original-Alien.
Det var därförjag använde originaltitlarna.
Jag beundrade Jerry Goldsmith på den tiden,
och iedmotivet är ett av Jerrys bästa.
Och därför återkommer vi till det i bland,
och Jed, vårkompositör,
som också varhelt ense om det, tyckte att det varrelevant att göra så.
Så man kan associera till originalfilmen
med soundtracket.
På samma sätt
somjag gerinformation om rymdskeppet här,
på samma sättpresenterade vi informationen i första Alien-filmen.
Det är verkligen ett återbesök.
Och den gamla gynnaren åldras inte.
Den första Alien ärbra tyckerjag.
Det ärså länge sen, attjag nästan...
Det ärsom om den inte vore min.
Walter, det är dags att ladda om energinätet.
Rapportera till bryggan.
Jag är på väg, Mother.
Precis som Ash, Ian Holm,
är denna AI en företagspryl
som vi helt enkelt kan kalla för Walter.
Härkommer Walterstrax få reda på, vänta lite,
att det finns en AI som kallas David iprologen
och härhar vi en kille som kallas Walter.
Så snart som det sker, vet vi att det finns en dubbelgångare,
om man tänkerigenom det.
En AI-dubblett.
Och den dubbelgångaren, närhan så småningom dyker upp,
kommer att skapa spänningaroch problem.
Intressanta problem.
Vi tittarpå Katherine Waterston som spelarDaniels,
som kommer att bli vårstjärna.
Skeppsklockan harslagit sju, allt är väl tills nu.
Och härser vi James Franco
som ärhärpå en snabbvisit.
Ni fårse varförsenare.
Jag vill inte avslöja vad innan ni sett filmen.
Nu ska vi avslöja
det faktum att han verkar vara vaktmästare på skeppet,
som forslarmånga kistor.
Kistorna innehållermänniskor och mänskliga embryon
och vi kan dra slutsatsen att skeppet ärpå väg till den Nya världen.
Eller till deras Nya värld.
De harmed sig 2000 själar. Bra själar.
Walterhar full kontroll och harstorkunskap om elementen.
I detta fall, just den härmorgonen,
harhan hittat ett embryo som har dött.
Han ska göra sig av med embryot och förbränna det.
Men utöver det så fraktarskeppet runt 2500 själarplus embryon.
Vi har ettproblem.
En neutrinoexplosion har upptäckts i sektor 106.
Det kan trigga en destruktiv händelse.
Rapportera omedelbart till bryggan.
Det här är dagliga rutiner.
Han kommer att göra sittjobb, han kommer att bevittna och fastna
i den här tekniska, slumpmässiga olyckan,
som ofta kan hända i rymden, trorjag.
Och om den ärslumpmässig,
så är den inte planerad men den sker och skadar dem.
När den skadar dem,
sker, så klart,
fruktansvärda sakeri "sängkammaren" med sovande människor
som väcks abrupt av händelsen.
I normala fall skulle det ta timmar för dem att vakna i kistorna
och flera timmaratt vänja sig vid vad som händer,
efter att ha legat i hypersömn eller djup sömn ellerkoma ett tag.
För Walter är det rutinjobb.
Han görsittjobb utan känslor.
Oberörd av den katastrof som nu har drabbat skeppet.
Och de kommeratt förlora ganska många resenärer.
Och de kommer även att förlora skeppets kapten.
James Franco är Katherine Waterstons make.
Man och hustru.
Skeppet är uppbyggt avpar, vilket vi harinsett, och...
Det finns en avdelning bland skeppets invånare som ärbesättningen,
och resten av dem kommerinte att väckas
förrän de kommertill Origae-6, dit de ärpå väg,
och som de ska undersöka och utforska.
Det kan vara en möjlig plats för att börja bygga en Ny värld.
Det där ärinte slutet förJames Franco. Vi kommer att se honom igen
strax, i en återblick.
Jag tänkte på väggarna i hytterna, om man ärinstängd i flera månader
så skulle det finnas en vägg som ger en ett fönstermot världen.
Och man kan ansluta sig till vad man vill.
Man kan ansluta sig till ett vackert skogslandskap.
Om man kännerför det. Eller ett vackert snölandskap.
Och den bilden kommeratt träda fram på väggen med perfekt skärpa och Ijud.
Och hon väljer ett skogslandskap för att lugna nersig,
närhon harförlorat sin man.
Hon packarnerhans saker då hon inte står ut med att se dem.
Hon packarner hans artefakter och föremål
omedelbart.
Det här är ett viktigt föremål i filmen.
Den representeraren spik, en gammaldags spik,
som är förknippad med idén om en stuga vid en sjö,
som är ett slags tema mellan dem, när de kom till Origae-6,
så visste de att det fanns vatten där.
Han hade alltid lovat henne att bygga en stuga vid sjön.
Där ärhennes man,
och ett av hennes favoritklipp med honom.
Förhan varbergsklättrare.
Jag försöker alltid göra nåt kul.
Killen i bakgrunden halkar eftersom han blir försjälvsäker.
Här tarhon farväl av sin man.
Som lämnar ett tomrum.
Ett vakuum.
Slutgiltighet.
Och den person som har tvingats att ta överär
Jacob ellerJames Franco nummer två,
som ärBilly Crudup,
som ärgift med... Jag ska försöka uttala hennes namn,
Carmen Ejogo.
Du tror väl på mig?
Nu fattar vi:
"Alla här ärpar." Vilket låter vettigt.
Antagligen harde valts ut och undersökts noggrant innan de
inkluderades på den härresan och i det härteamet.
Var och en av dem är auktoritetergenom sina meriter,
genom sin vetenskap och sin skicklighet.
Det äringet slumpmässigt urval.
Folk har förtjänat den härpositionen.
Från olika slags områden.
Bland astronauter, vetenskapsmän, biologer, och så vidare.
De ärmycket kvalificerade.
De är de bästa i världen på det här arbetet.
Och jag ska göra det bästa jag kan för att -
Ieva upp till Jacobs fina exempel som er kapten.
Danny McBride spelar Tennessee.
Han är en strålande komiker och en bra regissör också.
Bra producent.
Menjag såg på Danny och tänkte på Slim Pickens.
Och det ärmin hyllning till Stanley Kubricks Strangelove,
för Slim hade gjort många westernfilmer innan den.
Den grupp av killarsom brukade arbeta i...
I de studior där de gjorde westernfilm efter westernfilm på den tiden.
Nästa som vi görscience fiction nu.
Och sen använde Kubrick honom som pilot
med äkta Texas-uttal,
en kille som flygerbombplanet B-29.
Och närhan ska döda, så sätterhan på sig hatten.
Jag älskade den karaktären och tänkte: "Varförinte?"
Jag nämnde det förDanny, som sa: "Jag tarpå mig hatten. "
Och så gjorde vi. Vi fick en version av Slim Pickens.
Härhar vi Oram som försöker utöva sin auktoritet
över en mycket smart, intellektuellt smart
och vetenskapligt smart och psykologiskt smart grupp.
Carmen ärbiolog
som studerar floran och faunan.
Antagligen en av världens mest Iedande auktoriteterpå det området.
Nu fixar vi den här farkosten. Okej?
Nu sätter vi igång.
Där ärAmy Seimetz till högersom ärpilot,
en skicklig pilot som ärgift med Danny McBride.
Och därärLope,
som tillhörsäkerhetsstaben och som spelas av Demian Bichir.
En duktig mexikansk skådespelare.
Vi borde hålla en ceremoni för kapten Branson.
Det här är ingen diskussion, Tennessee.
Hej.
Jordomvandlingsmodulen är stabil, -
men staget fick skador.
Jag använde det gamla bordet som
vi faktiskt utformade i Prometheus.
Det verkade vettigt eftersom det bildarsitt eget hologram
av de uppgifter som skeppetplockar upp från
det objekt som ska de ska landa på ellerska kretsa runt.
Och det fanns en logik i det, och vi utvecklade det och gjorde det...
Eftersom det härärsenare, så gjorde vi det mersofistikerat.
Det verkade dumt att inte göra det
eftersom det redan ärbefintlig teknik.
Jag skulle inte bli förvånad om
det är en föregångare till vad som faktiskt kan ske.
Man kommer att få ett 3-D-hologram
av en geologisk ellergeografisk yta under en,
som kan avläsas av instrumenten
och sen poppa upp på bordet i cockpit.
Det låtertroligt.
Det mesta av vetenskapen verkar trolig när den faktiskt händer,
ochjag ärinte ett dugg vetenskaplig,
men det finns nån sorts logik med den härgrafiska designen.
Det ärdärför somjag anser att grafisk design,
konst och vetenskap i stort sett ärsamma sak.
Vetenskap ärkonst. Matematik ärkonst.
Jag har alltid tyckt det. Folk vill dela upp dem,
och göra dem till olika discipliner, det ärinte sant.
Komplex matematik och komplex vetenskap är,
närman tänkerpå det, en konstform.
Man kommer fram till riktiga lösningar och resolutioner.
Frågor, svar.
Det är det som ärså intressant med science fiction,
förman kan drömma lite, men i drömmen
stöterman på idéersom ärproblem.
Sen måste man sitta som nånjäkla vetenskapsman
och tänka ut hurman ska få det att fungera.
Och oftast så visar det sig vara logiskt.
Att göra det, blirlite som när vi gjorde filmen The Martian.
The Martian Iägger fram ett program för en överlevare, en astronaut,
och det mesta av det ärlogiskt, baserat på hans information.
Hans överlevnad berorpå hans kunskaper
om de mest grundläggande formerna av att leva.
"Hur odlarjag mat?"
Ingen vetenskap, inga skruvar och muttrar, ingen radio.
Utan: "Hur odlarjag potatis. "
Jag älska när det reduceras till det.
När det blirgrundläggande.
Vi är ändå människor. Det spelaringen roll hursmarta vi är.
Ellerhur avancerade vi är.
Ibland glömmer vi det.
Det ärmycket enkelt, närströmmen går
finns det alltid nån som säger:
"Har vi några Ijus?"
Eller, närman harljusen: "Har vi några tändstickor?"
Vi harblivit relativt odugliga genom vår förfining
och vi ärinte så coola och sofistikerade som vi tror.
Vi harblivit försvagade av allt vi har.
Rent.
Ingen is, inget vatten, ingen eftersläckare...
Det kan man säga.
Walter?
När man är i Rom...
För alla bra personer som gått bort för tidigt.
Må vi minnas dem.
Vi ska minnas dem.
Det ärnåt mycket slutgiltigt med den härscenen förhon måste
ta farväl av sin man och skicka ut honom i rymden.
Det mest störande med detta är
att han kommer att gå ut i evigheten
i evighet.
Han ska för evigt vara i evigheten.
Den härkroppen,
viiket ärbåde störande och trösterikt.
Jag kan inte bestämma mig för vilket. Det ärlite av båda.
Nu har viproblemet.
Oram ärledaren nu.
Chris.
Han håller ett tal härsom ärintressant,
som snuddar vid möjligheten: "Den härmannen ärreligiös. "
Och genom att han har en religion,
så fårhan en stämpel på sig som fundamentalist.
Och han behöverinte vara muslim, han behöverinte vara katolik,
han behöverinte vara protestant,
men genom århundradena har vi haft fundamentalistiska problem
med de religionerna.
Han kännersig sårbar eftersom han och hans fru
tillhör en av de religiösa falangerna på rymdskeppet.
Det var därförhan som han förbisågs som ledare.
Men nu ärhan ledare på grund av sin kollegas död.
Jacob. James Franco.
Det är en mycket komplex story.
Jag gillar att göra så, höja ribban lite för en vanlig skräckfilm.
Ironiskt nog, i den första Alien-filmen,
förekom det ingen som helst utveckling av karaktärerna.
Skådespelarna brukade alltid säga till mig:
"Vad harjag förbakgrund och varkommerjag ifrån?
"Vargickjag i skolan?" Och så,
och till sist blev vi så sura och trötta på att säga att det inte fanns nån.
"Utan ditt huvudsyfte här är att om den saken kommer ut
"så kommer den att slita huvudet av dig
"och stoppa upp detpå ett mörkt ställe. "
Jag sa: "Och det är din motivation.
"Och därför är det hela baserat på din osäkerhet och överlevnad. "
Men till syvende och sist,
så behöverde veta.
Jag satt en hel dag och skrev en sida till var och en.
Och de var tacksamma för det, för de använde det.
Den här filmen ärmycket mer baserad på karaktärerna
och karaktärisering och motivation och vilka de är.
På ett lustigt sätt så är det...
Jag tänkte säga lättare, det ärinte alls lättare...
De härskådespelarna ärmycket duktiga.
Är allt bra, Tee?
Okej. Vi är redo.
Hala in henne.
Okej.
Vinschen är igång.
Halar in henne.
Jag kom på idén om att
man kan ta gasvävtunt lakan,
som skulle vara lika stort som tre fotbollsplaner,
tillverkat av koppar.
Vävt av tunna trådaroch det är en enorm... Det finns fyra stycken.
En enorm solpanel.
Och man skulle kunna ta det tunna lakanet,
och klämma in det i en låda som är
1,2 metergånger2,5 meter gånger 1,2 meter.
Man kan vika ihop det till en liten bit, men det ärstarkt som stål.
Dagens superyachter
harsegel gjorda av material som ärlika starkt som kabeln.
Och det var det vi var ute efter.
Jag hörde nyligen att NASA överväger
att skaffa enorma solpaneler som ärbaserade på tyg.
Det är antagligen metalltyg ellerkonstgjort metalltyg
som, i grund och botten, kommer att ta emot solenergi.
Eftersom det finns solenergi där ute,
och det... Det kommeratt variera enormt.
De flesta skepp kommer att drivas av
alla möjliga drivmedel som man överhuvudtaget kan få tag i.
Det inkluderarformerav energi som vi inte ens hartänkt på.
Jag kommer in.
Troligen dålig sändning.
Vi hade en utsändning som skrevs in i originalmanuset.
Det varskrivet som en bön, jag tänkte:
"Jag klararinte böner, det är försentimentalt. "
Såjag vet inte varför, förjag äringet stort fan,
John Denver ärinte min typ av musik.
Menjag förstod varförhan var framgångsrik,
och han hade en sorts vackerrenhet.
En änglalik renhet.
Och "Country Roads" är en låt som alltid harpåverkat mig.
Det var en känsla av ensamhet,
av att helt säkert vara ensam ochjag tror att detpåverkade
honom, på grund av varhan kom ifrån vilket troligtvis varprärien,
bondgårdaroch enorma, vidsträckta vidder.
Ochjag tänkte: "Om man sitter fast,
"typ, strandsatt
"som Robinson Crusoe
"på en ö,
"då kommerman att börja prata med sig själv,
"och även kanske sjunga försig själv. "
Och vi harnog alla sjungit för oss själva vid nåt tillfälle.
Så närhon hade sin utveckling på det skeppet,
och gick igenom data om hurhon skulle styra det,
så kan hon ha börjat nynna och sjunga.
Hon varinte medveten om att det sändes.
Därförhörs hennes röst i etern.
Och de försökerkomma på det: "Vem i helvete? Varför?"
Och det får dem att börja undersöka saken.
Samma intrig som i original-Alien.
Här är en utsändning. De ska ta reda på vad.
Det verkar vara en huvudseriestjärna, Iik vår egen.
Men mycket gammal.
Fem planeter.
Vänta. Titta där.
Man kan hamna i en bekvämlighetszon när en film ärså populär,
och ärpopuläri 30 år
och då är det bra att återkomma till gamla idéer.
Ochjag tror... Det härär en som...
På ett sätt så liknar det medvetet spekulationer
om vad som finns därnere.
Och: "Varförska vi åka ner dit?" Och: "Vi borde inte åka dit. "
Det finns de som säger: "Vi måste åka dit.
"Det var en mänsklig röst. "
Och de som säger: "Vi borde inte åka dit,
"för vi haren plan
"med vårresa som handlar om 10 års studier,
"och det är det vi ska göra. "
Det kommer att komma upp.
Det ärhelt logiskt, fördet ären bra fråga.
För det är en riktig fråga.
Otroligt vad man kan hitta på närman kommerigång.
Allt handlar om manusbearbetning.
Närman utvecklarett material glömmerman ingenting.
Den grundläggande frågan: "Varför?
"Varförska man bygga det, av vilken orsak?"
Det finns fyra Alien-filmer.
De tre följande filmerna ställde aldrig den frågan, somjag tycker är
den första frågan man ska ställa.
Men det skulle betyda att man övergav idén om ett gammalt
mörkt hus och folk som kommer att dö.
Vilket är ett mycket förenklat...
"Vad ska vi göra?"
Men så varmin.
Min var ett gammalt mörkt hus med sju personer.
Monstret varrätt så definitivt.
Det var det som gjorde troligt.
Vad menar du?
Jag tror att varelsen i första Alien
måste anses vara en av de mest extraordinära
varelserna i filmhistorien.
Och det kanjag säga eftersom Giger,
ironiskt nog, inte designade det för filmen.
Jag såg det i en bok som heter Necronomicon,
och därför träffadejag honom.
Och han varintresserad av att göra filmen
och vi hade många sakeratt designa
som ett ägg, en kuvös.
Ägget var en kuvös.
Inuti det finns en säck,
och i säcken finns ett objekt som vill komma ut
och som kärvänligt kallades för "ansiktskramaren".
Och till sist harman en baby-alien.
Och han skulle designa dem, jag var verkligen envis, och sa:
"Du klarade det. Det här är den vackraste varelsenjag harsett. "
Och han sa: "Jag ska försöka göra nåt bättre. "
Han försökte, men kom aldrig i närheten. Den varså spektakulär.
Och det ärdärför som vi återkommer till den.
Man serhonom inte för ofta.
Precis som hajen, ska han vara exklusiv.
Filmen Hajen ärläskig eftersom man knappt serhajen.
Man fårmånga beskrivningar och hörmånga förslag,
man ärmedveten om vad den kan göra,
och det är det som gör den så läskig, att man inte ser den så ofta.
Regel ett, faktiskt.
Officiellt?
Okej, Danny. Jag skriver in det i loggen.
Du kan gå.
Jag går igenom alla kanaler, -
men får en massa störningar och vitt brus.
Vissa högfrekventa ekon.
Hör du något?
Bara signalen från vårt vänliga spöke.
Jag harpratat med astronauter och vetenskapsmän som säger:
"Vi tittarpå filmerna. "
Ochjag vet inte om en av dem retades med mig ellerinte,
men han sa: "Vi hämtarmånga idéer från dem. "
Jag skrattade, men han sa: "Nej, allvarligt. "
Ha sa: "Ibland harni tänktpå ett problem
"som vi inte harsett än.
"Och detpåverkar oss,
"och så tar vi oss an problemet, vetenskapligt,
"för det finns en avlägsen logik i det. "
Han sa: "Ibland leder det nånstans. "
Så det är väl det som kallas kreativt tänkande. Nyttigt.
Det blir en jäkel att flyga igenom.
Jag ärrädd för det.
Kommunikationen blir dålig om stormen blir elektromagnetisk.
Är det tryggt att landa?
Beror på vad du menar med tryggt.
Tminus 20 sekunder.
Sätt igång.
Okej.
Förbereder för omloppsbaneläge över signalpositionen.
Mother, koordinera startsekvens.
Uppfattat.
Ni ärredo att åka iväg, Lander One.
Nu är det dags. Avfyrar...
Tillsammans...
Där ärman och fru, pilot och andrepilot.
Lander One frigjord.
Hon sitteri en landare,
och hennes man serhenne åka.
Den härplaneten har två månar.
Antagligen samma storlek somjorden,
som har en omkrets på drygt 40000 km.
Hon började.
Rick kan prata om dina tuttar om han vill.
Jag är trygg i min relation.
Jag gillar min frus tuttar.
Låt oss fokusera.
Är allt bra därnere?
Ja, det är bra.
Landningar äralltid viktiga.
På ett ellerannat sätt, så måste man landa.
Så härser vi ännu en landning.
Jag tycker att det blev framgångsrikt för farkostens interiör
måste stå på ett 30-tons hydrauliksystem
som kunde tåla en apparat som vägde 10 ton,
och knuffa och skaka och hoppa och knaka helajäkla apparaten.
Så skakningarna kommer från sex ben,
som ärsex hydrauliska ben.
Bra ingenjörsarbete.
Det faktum att vi hopparupp och litarpå att Neil Courbould inte ska döda oss
är av respekt förhans förmåga.
Ochjagjobbaralltid med Neil.
Och vi harjobbat ihop sen Gladiator.
Sen dess harjag gjort alla filmermed Neil.
Och inte bara föratt han äruppfinningsrik,
som en äkta ingenjör,
utan för att han ärsäker.
Om han inte litarpå nåt, sägerhan: "Det ärinte klart än. "
Jag gillar det.
Jag gillar inte den här terrängen.
Det finns lugnt vatten där.
- Jag landar på vattnet. - Okej.
Här flyger vi in överNya Zeeland.
Alla bildsekvenser är äkta.
Vattenfallet är äkta.
Staden, eller den lilla bergsjön är äkta.
Nu kommer vi runt bukten, och landarpå Sydön.
Slutmålet var Sydön.
Här faller 8,5 meterregn om året.
Man befinnersig i ett klättringsområde,
och det ärsvårt att gå där.
Det finns stugoratt hyra förklättrare, campare och vandrare
och där var vi.
Mycket vackert. Sensationellt vackert.
Om ni kan höra mig skajag kontrollera möjliga skador-
förstpå skrovet, och sen kontrollerarjag upplänkningen.
Berätta hurdet ser ut. Kom.
FARA SPRÄNGÄMNEN
Atmosfärisk sammansättning.
Här.
Syre: 19,5 %.
Ankor.
Kväve: 79,4 %.
Vi valde att landa i bukten utanför Milford Sound på Sydön.
Och vi byggde interiören där.
Och det här ärpå plats vid Milford Sound, med rampen.
Närman går ut och sertillbaka på skeppet,
för det byggde vi en ramp, en bit av flygkroppen och en motor.
Reste sattes dit digitalt.
Vattenfallet är äkta.
Rampen är äkta.
Man går ut på morgonen. En svart klippa.
Ja. Klart och tydligt.
Där det finns mycket vegetation.
Förlänge sen,
närjag gjorde en grej och pratade med NASA,
sajag: "Trorni att vi ärde enda?"
Och de sa: "Fullständigt nonsens. "
De sa att det finns tusentals, kanske miljontals
jordliknande objekt i rymden
som troligen liggerföre oss, ellerinte så långt före oss,
men det finns absolut grejer där ute.
Det är dumt att tro annat.
Jag tänkte: "Tack för det.
"Det ärlöjligt att tro att vi skulle vara ensamma." Visst?
Därförkan man nog tänka sig...
Och man kan fundera på miljön,
men när ensjordklot liggerpå nästan samma avstånd från solen, då är chansen...
Och livslängden ärantagligen densamma, ungefär en miljard år...
Troligen ser vegetation eller undervegetation serlikadan ut.
Om solen lyser, om det finns solvärme, och så vidare,
då kommer det att ha utvecklats nån form av biologi.
Vi kom från leran, från...
Jag tror att den tidigaste livsformen med fyra fingrar eller fyra tår
var en salamander.
Och från den salamandern, som kom från havet,
blev det människor.
Vi har tillgång till friskt vatten.
Det kan vara en plats för en koloni här.
Vi får se.
Ni tvivlare.
Han är olidlig.
Det ärroligt attjobba med både Billy Crudup, och Katherine.
Båda kommer från teatern.
Den bakgrunden ger dem ett stort självförtroende.
Film är fragmentariskt. På teaterscenen ärman ensam.
Närman går utpå scenen ärman ensam.
Och därför är det skådespelarens medium.
Man harju repetitioner med regissören innan, så klart.
Men närman stårpå scen,
då kan manjustera nåt varje kväll, och det man känner,
men ändå hålla sig tillpjäsens integritet
och pjäsens budskap.
Men att filma handlarom fragment,
och det blirmer ett delat medium,
och kanske även regissörens medium.
Regissörens medium, ja, föri slutet sätterjag ihop allt med teamet.
Vi sätterihop det, vi mixar, vi Ijudsätter,
vi lägger till digitala effekter, musik.
Och det ärteametsjobb.
Och skådespelarna kommerinte att se filmen förrän på premiären.
När de ser det här, kommer de att bli
nöjda och överraskade.
Ingenting. Prova Beta.
Beta äruppe.
Den gör inte ett skit.
Callie Hernandez var också ingenjören på flygdäcket,
hon gjorde ett brajobb med att övertyga mig,
bortsett från de andra teknikerna i storyn, att hon verkligen varingenjör.
Och hon ärså rolig.
Jag gillade alla. Jag hade kul. En rolig tid.
Ni kan hämta mig på tillbakavägen.
Sergeant?
Det går bra. Ledward, stanna med Karine.
Möt mig här om fyra timmar. Ha radion på.
Uppför dig med min fru.
Absolut, kapten.
Kom.
Något passerade här ovanför.
Slog av trädens toppar.
Det häräräkta.
Klipporna är äkta. Det är äkta.
Det är faktiskt Nya Zeelands svåraste klättring.
Och tro det eller ej, men folk åker dit och klättrar.
Rakt in i vattenfallet. Kan ni fatta?
Det är en äkta backe.
Vi satte dit träd.
Det där är en äkta vy, som breder ut sig.
Inga djur.
Det ärnåt som harkraschat in i bergväggen
och som med fart glidit uppför väggen
innan det stannade, och gled mellan träden.
Vad det än var för objekt, så var det enormt.
Under tiden, har Carmen stuckit iväg,
som den biolog hon är, för att titta på floran och faunan.
Och självklart kommerhon fram till en primitiv lerpöl.
Föri leran kommerhon antagligen att hitta
grunden till det hon behöver veta och skicka tillbaka.
Härser vi det tredimensionella hologrammet
som överförs från masterna som sitter utanförskeppet,
och som läser avytorna nedanför.
P-tre.
Hon tarmed sig proverna till laboratoriet senare,
därhon kan se vad som finns i leran.
Det kommer att finnas många saker i leran, mikrober.
Han gåriväg, så klart.
Det här är första gången som vi har ettproblem.
Röksvampar... När vi varbarn fanns det röksvampar.
Vi brukade klämma på dem så att de sprack och spred
dammliknande sporer.
Och därser vi dammliknande sporer.
Men det finns intelligens i dammet,
som samlas i ett eget universum och kärna.
Den kommer att hitta ett värddjur.
Härser vi hur ämnet hittar ett värddjur.
Det är alltid obekvämt
att se nåt tränga in i ens kropp.
Och där är första medicinska "usch".
Ledward?
Jag kommer.
Han kännerdet knappt, bortsett från en kittling i örat,
för det varmikroskopiskt.
Nu kommer de igenom skogen,
därsaken harglidit uppförbergväggen.
Det måste ha varit en våldsam kraft.
Och ser ett föremål
som ärmycket anmärkningsvärt.
En gammal kändis.
Det ärskeppet som användes iAlien.
Och det ärskeppet som vi seri Prometheus.
Det varmånga i Prometheus.
Härserman storleken på det med dem som gårpå klippan.
Planeten i Prometheus var en utpost
förriktigt tunga militära grejer, så att säga,
du har de i närheten av din hemmabas
men du slipperha dem på hemmabasen.
Det baserades på vadjag hade lärt mig om mjältbrand
som ärmycket dödligt.
Om det kommerut, skulle det kunna användas förbiologisk krigföring.
Det utvecklades under andra världskriget,
och det finns en plats som kallas "Anthrax Island" i Nordkanalen,
som de har förseglat med betong för det äringet...
Mjältbrand är en mycket dödlig sjukdom.
Den ärnästan som böldpest.
Den hållersig aktiv.
Man brukade begrava pestofferi kalk.
Förkalken ansågs kunna neutralisera pesten,
men pest kan överleva kalk i århundraden.
Det ärrätt så oförstörbart.
Jag tror att det finns farsoter som vi inte ens kan förstå.
Vi vet inte hur och var de kommerifrån.
Eboia är ett intressant exempel.
Ebola utvecklades så snabbt.
Det vari närheten av floden Ebola i Kongo.
Den utvecklades på 1980-talet, trorjag.
Den dök upp och spreds snabbt,
det var ett blixtutbrott, kan man säga,
av sjukdomen förra året eller för två årsen.
Ebola spreds från Afrika
och det spreds med en person på ett plan på väg till USA.
Det är vadjag brukarkalla för "ränta på ränta".
När det händer och man inte harspårat det,
då fårman en farsot.
För farsoterkan bara kontrolleras med isolering.
Om man inte vet vem som har det,
och de gåromkring, så har de mött 50 personer vid lunch,
de har åkt buss med 200 personer,
och i slutet av dan så har 700 personerblivit infekterade.
Och ingen vet förrän det bliren härdsmälta.
Det är den typen av galopperande monster som ärintressanta.
För det finns sakersom vi inte kan förstå,
ellersom kan förflytta sig så snabbt,
i kraft av deras egen utveckling.
Weyland Industries.
Det är inte ett Weyland-skepp.
Dr Shaw.
Hur hamnade hon här?
Sergeant Lope, kan du lysa på det här?
Och nu gårde runt inuti det gamla skeppet.
Vi harsett bordet tidigare,
vi såg det i Prometheus.
Och han sätterigång det.
Bordet döraldrig.
På det sätt som att atomenergi aldrig dör.
Det tarhundratals, tusentals år för den att försvinna.
Och därhar vi originalinspelningen av...
Jag tänkerinte avslöja vem det är.
Några av erkan gissa vem det är.
Och de som såg Prometheus,
det var en del som faktiskt såg Prometheus,
kan börja lägga ihop två och två
och försöka räkna ut vad det ärsom harhänt.
Så de kanske gissar att det är Shaw.
Ja.
Vad gjorde hon här ute?
Stackare.
Det harredan börjat att verka, DNA harredan träffats av nåt.
Det äri hans kropp. Nu harhan problem.
Jag är ledsen.
Jag vet inte vad det är för fel på mig.
Se på mig.
Det blirinte mer än en infektion om man
gernån saltsyra, reaktionen är omedelbar
och man är död inom en minut.
Men det här ärmerbiologiskt.
Nu harhan biologisk aktivitet som rasari hans kropp.
Chris, det är Karine.
Va? Ja?
Vi har ettproblem.
Vi ärpå väg till landaren. Upprepar. Vi återvändertill landaren.
Är allting bra?
Ledward ärsjuk.
Sjuk ärinte bra.
Göriordning sjukrummet, okej?
Ja, Karine. Vad har hänt?
Bara gör det. Vi ärsnart där.
Daniels, kom.
Vi ärpå väg tillbaka.
Här är ett foto av Shaw och hennes man,
nu kopplar vi skeppet till tiden när de gav sig av.
Prometheus tillät det härskeppet att ge sig av i slutet
med David, som vari två delar,
och med Shaw som mer ellermindre instruerades
av Davids huvud om vad hon skulle göra.
Vi den tidpunkten hade hon inget förtroende förDavid.
Vi fårsnart veta vad som hände.
Okej.
Handlar det om karantänprotokoll?
Jag vet inte, men hon sa att Ledward blöder-
och att vi skulle ha sjukrummet redo.
Blöder?
Jag vet, det var detjag tänkte...
Faris, det bryts. Vi hör inte. Kan du upprepa?
Som i alla såna här filmer så smyger oron in från sidan.
Ochjag troratt alla vet att nåt hemskt kommer att ske.
Och det gör det.
Faris! Var är du?
Vi är här. Kom!
Hans kropp ärpå väg att stänga av.
Han ärbara minuterfrån att dö.
Men det vet han inte.
Kom, jag behöver din hjälp!
Hjälp mig för helvete!
Nu börjar det bli praktiskt, men paniken tar över.
Närjag skulle göra en film som hette Hot Zone,
som är en bra bok som handlar om ett Ebolautbrott.
Då var det förbluffande att se hur de samlarin
Ebola, Hanta, Machupo,
sjukdomarsom de inte vet hur de uppkommer
och varför de sprids så snabbt, och varför de försvinner.
Men de harfaktiskt de här Ievande värddjuren i laboratorieri USA.
Det härhandlade om en apa som hade Ebola,
som smet utpå en skolgård.
Det förvånade mig att de kunde vara så vårdslösa.
För de importerarapor varje år.
Trettiotvå tusen aportill forskning och experiment,
de måste göra det, för de ärmest lika människan.
Det låteromänskligt men det är för en god sak.
Karine, sätt på handskar. Röringenting.
- Sluta säga så! - Faris!
Han harredan kräkts överhela mig!
Faris, vad är det som händer?
Här ärbörjan på kaoset.
Kaos ärbra i den här typen av filmer.
Du harproblem.
Stanna här. Jag hämtar Oram.
LÅST
Hon haringen aning om vad som ska hända.
Och för att vara en lugn pilot, så harhon flippat ut.
Du måste komma tillbaka till landaren nu.
Jag förstår det, men vi går så fort vi kan.
Upp med dig. Vi är nästan framme.
Jag vet inte vad det ärförfel med Ledward.
Tennessee lyssnarpå sin fru som är en lugn pilot,
han flippar ut.
Du såg inte detjag precis såg.
Jag vet inte vad det ärmed Ledward, eller om Karine har det, ellerjag.
- Tee! - Faris!
Kom!
Faris, var är du?
Nu kör vi. Det här ökarhjärtfrekvensen.
Vet du inte hur man sköter den här?
Det hjälper inte att skrika!
Släpp ut mig.
Hon kan inte släppa ut henne eftersom hon ärsmittad.
Man kan aldrig släppa ut henne, för då skulle hela skeppet...
Korridorerna kan redan vara smittade.
Amy kanske redan ärsmittad, det vet hon inte.
Så det ärlika bra att de går.
Så därja. Pang!
Och här ärbörjan på...
Varelsen som växte så snabbt inuti honom.
Den börjarkomma ut, framdelen kommer ut.
Knäckerryggraden, bröstkorgen, och...
Han ärdöd.
Han ärhelt död.
Släpp ut mig för helvete!
Nu ärrummet smittat.
Det finns inget som de kan göra åt det.
Hon ärdöd.
Fan!
Där är den nya alien,
som har använt Ledward som värddjur.
Vilket är välkända marker för originalvarelsen i Alien.
Faris!
Jag kommer!
Herregud... Snälla, skynda dig...
Man måste veta vad man gör närman filmar det här, så...
Efter dessa alla år, så görjag bildmanus för allt.
Du vet...
Det härmed bildmanus kan verka förvirrande för
det verkar vara mereffektivt, men ärligt talat, om man vet...
Om man har en exakt bild på vad man får, vad man vill ha,
så är det bättre om man kan rita det.
Jag kan rita, jag gick många årpå konstskola.
Det varmycket hårt arbete, men nu går det snabb och lätt att rita.
Jag dyker upp med...
Och en sån ärsekvens är definitivt ritad ruta förruta.
Vidvinkel, nära, medium.
Så attjag redan harfärgschemat
och känslan för vad det är och hurgrymt det ska bli.
Så närjag görbildmanus inserjag attjag vill att hon faller,
så idén med blodetpå golvet, att hon halkar ärmycket användbart,
som gör den uppmärksam.
Allt det kommerfrån bildmanus. Logiken.
Nu villjag att hon bryterbenet. Göra det ännu svårare.
Hon bryter vristen.
Missade, annars hade den fått tag i henne.
Nu blirlivet mycket svårare förhon har en bruten vrist,
och det härlilla monstret kan göra allt.
Och det här ärsista vapnet i stället.
Han växerallteftersom.
Han utvecklas medan hon serpå.
Huruvida sakerkan växa så snabbt...
Jag relaterar alltid till växtlivet när...
I Saharaöknen, därdet ibland inte regnar på fem år, kanske 10 år,
kan man när detplötsligt regnar få se hela marken i öknen
färgad med vackra blommor och små växter.
Alla växter finns därunder, vilande, och väntarpå gödas av fuktigheten.
Kan det hända fysiskt? Jag tror det.
På havets botten
kanske det finns varelser som växerriktigt fort.
Från plankton till nåt stort.
- Håll ner honom! - Prata med mig!
Herregud.
Mycket knepig scen här.
Härserman varförBilly kan klara det härpå ett så briljant sätt.
Han tvingas bevittna hurhans fru brinner.
Och han kan inte gå till henne, förskeppet kommer att explodera,
och hon ärborta. Hon ärså brännskadad.
Det sammanfallermed födseln
av en annan otursdrabbad kille.
Och härser vi babyn i närbild.
Mycket lik. Använde människa som värd.
Nu är det två lösa i landskapet.
Det är en 7,5 jonstorm, ett mirakel att vi pratade med dem så länge.
Då flyger vi genom den.
En film ska vara personlig.
Det mesta blirgjort eftersom
jag älskar att göra dem, och sälja det.
Jag görinte mycket nu somjag inte verkligen har utvecklat.
Ibland dykernåt upp... The Martian kom från ingenstans.
Jag läste och värdesatte den och tyckte att den varbra.
Men för det mesta utvecklarjag allt.
Närman utvecklarett material,
serman logiken, åt vilket håll det kommer att gå,
sen går det till en manusförfattare.
John Logan ärmycket duktig på att ta ner de härsakerna till en treaktspjäs
och få fram logiken i det hela.
Och säger: "Vad sägs om det här?"
Det är en utveckling.
Det finns en plattform för det vi görnu.
Det ska bli Prometheus, Covenant 1, och Covenant 2.
Sen ska vi antagligen komma in i slutet avAlien1.
Och det ärredan utarbetat.
Covenant 2 hållerredan på att skrivas. John Logan.
- Tennessee, för helvete! - Daniels!
Se upp!
Spring! Spring!
- Eld! - Skjut! Nu!
Närhan förlorarsin hand mitt i saltsyran
som inte verkarha en mun, men sen har en mun,
det kommer från en havsvarelse.
Det varnågra som sysslade med djuphavsdykning
och som dök i närheten av vulkaniska hålpå botten.
Temperaturen i ett vulkaniskt hål ärnog 1370 grader.
Blåshålen varierar.
Men det som ärintressant är att i 1090 grader, på 914 meters djup,
precis utanförhålen, finns det levande varelser.
De ärlika stora som räkor, de ser ut som räkor.
Och sen en knapp meter till är det minus Gud vet vad.
Trycket ärenormt.
Men varelsen leveri ett enormt tryck,
en knapp meter från 1090 grader.
Och en knapp meter från mycket stark kyla.
Vi förstårinte det.
Följ mig.
Jag hämtar kapten.
Ankor...
Kapten!
Chris! Chris!
Vi måste gå nu! Vi måste gå.
- Kom igen. - Okej.
- Kom. - Okej.
Det som ärså fantastiskt med film är att vi kan röra oss från
emotionellt trauma till emotionellt trauma och chock,
och låta folk fortsätta.
Det är det fantastiska med att göra film,
och det magiska med att klippa och liknande saker.
Och, så klart, riktigt bra skådespelare.
Man måste kunna få med en fru som dör framför en,
som bränns levande.
Man måste hantera det, på ett ögonblick, på ett otroligt sätt.
För att sedan gå vidare, och framåt,
och alltid ha med erfarenheten av att ha förlorat ens fru på det sättet.
Det är en utmaning.
Kom.
Nu är vi i staden.
Vi vet inte varfördessa människor har förintats
och varför det liggertusentals på marken i nåt slags hemskt efterskalv.
Vi kommer att få se en intressant återblick som inte varmed i manuset.
Jag sa: "Det måste vara med.
"Vi måste förklara vem och vad och varför allt detta harhänt,
"och vem som gjorde det. "
Och det blev en diskussion om det: "Det behövs inte. "
Jag sa: "Jag tyckeratt det är viktigt. "
Folk kommeratt säga: "Vilka är de och varför... "
Jag vann den striden.
Vi gjorde en bra sekvens
därman serDavids hantverk som då varstrandsatt på ön,
och vad han gjorde för att åstadkomma det.
Det påminner om Mount Rushmore.
Antagligen de sex äldsta i hela civilisationen.
De intellektuella, konstnärerna, de kloka männen.
Hurlänge leverdessa personer, ingenjörer?
Jag vet inte, men troratt det ärlängre än en människa.
Antagligen en livslängd på 150 år.
Vi närmar oss redan 100, visst?
Idag är 70 som 50, 80 ärsom ett piggt 60.
Jag tror att det delvis ärläkekonsten, delvis är evolutionen,
men också för att man tarhand om sig.
Jag ska förklara så gott jag kan.
För tio år sen kom dr Elizabeth Shaw och jag hit, -
som enda överlevande från Prometheus.
Härhar vi dubbelgångaren.
Här ärDavid och Walter, som tittarpå honom.
Och Walterser direkt att det ärDavid.
När folk är tvillingar,
och en harlångt håroch en harhatt, Iäggerman inte ihop två och två.
De flesta ipubliken, om de känner till Prometheus,
kommer att veta: "Det ärsamma person. "
Men de som inte harsett Prometheus kommerinte att dra den slutsatsen,
att de är tillräckligt lika för att säga att det ärsamma person.
Jag utmanaralltid det.
Och man vet inte förrän han säger: "Välkommen, broder. "
Då inserman: "Herregud, de är tvillingar. "
Jag började med att säga: "Okej, hurska David se ut,
"som har varit strandsatt i 10 år.
"Vad ska han ha på sig?"
Det tänkerman på. "Vad ska han ha på sig?"
Och ingenjörens kläderäriylle och fåniga
och stora, och man måste klippa sönder dem, och så,
de harsitt ursprung i en engelsk tecknad seriejag minns från 1957
som hette Hotspur.
Och favoritkaraktären var en kille
som varidrottsman och hette Wilson.
Och Wilson hade en avklippt träningsoverall, barfota,
och inget mer.
Han varseriens hjälte.
Är det inte konstigt? Jag fastnade för det
och skickade teckningarna från 1957 till Michael, som sa:
"Det var före din tid, va?"
Menjag sa: "Men han varen storhjälte. "
Så det fick han ha på sig.
Men växerhåretpå en AI?
Om David ären super-AI, kommer de vilja att hans hår växer.
De kunde inte komma på det röda blodet.
De viile skilja ut det och ha vitt blod.
Men håret skulle växa, skägget skulle växa,
så under den härperioden harhan klippt håret ibland
och trimmat skägget.
Blirhan smutsig? Antagligen, men han svettas inte.
Så han hållersig nog bara ren.
Han ärlik Curt Cobain.
Och så snart han klipperhåret, så blir detproblem.
Tennessee, Ricks, kom.
Det är inte säkert att de hör er genom stormen.
De kan vara ganska svåra -
och avskärmar hela planeten.
Hur länge brukar de pågå?
I dagar.
Veckor.
Månader.
Men fortsätt bara.
Lycka till.
Covenant, expeditionen rapporterar. Kom.
Covenant, kom.
Jag är van vid visuella effekter,
men det är alltid häftigt närman ser det.
Vi ska göra en panorering runt och förbi greens screen, in i scenen.
Och vi harplaneten nedanför
och man sätter den i en annan geografi.
Det häräralltid kul. Jag älskar attjobba med visuella effekter.
Framför allt när de ärså härbra.
Ju närmare planeten vi kommer, -
desto bättre chans att kommunicera med dem.
Det här är skitsnack, Tennessee.
Vi kan inte riskera skeppet.
Föreslår du att vi inte gör något?
Vi kan inte evakuera dem.
Så om de har problem, får de fixa det själva.
Tyvärr är det sanningen.
Mother, ta oss 80 km ovanför stormen, endast bromsraketer. Verkställ.
Uppfattat. Påbörjarnedstigning nu.
Tennessee, du måste sluta med det här.
Gå tillbaka till din station.
Vi borde lugna oss och prata igenom det här.
Jag vet att din fru är där nere, men här uppe för du befälet.
Och ditt ansvar är mot kolonisatörerna.
Noterat.
Nu kommer vi till huvudbyggnaden.
Jag baserade byggnaden på...
Enligt mig ärdet världens vackraste byggnad,
Pantheon i Rom, så Chris,
produktionsdesignern, ochjag tänkte på Pantheon
och dess storlek, storslagenhet och enkelhet.
Vi tänkte: "Varförinte?"
För det härsamhället, ingenjörernas samhälle,
ärsom "rymdens trädgårdsmästare",
i den bemärkelsen att de reserrunt världen och sårsitt
inflytande på olika planeter, runt om i världen, i universum,
vilket man seri början av Prometheus.
Det finns ett DNA som överförs till planeten i vatten,
från vattnet. Det ärett av de bästa distributionssystem som finns.
Det kommer att utvecklas flera årsenare,
till bakteriella varelser som kryper upp på ytan
och utvecklas. Evolution.
Och det är deras roll.
Är de gudar? Inte egentligen.
Är de en högre livsform? Så klart att de är.
Är de mäktigare än vad vi är? Ja.
Men ändå, de besegrades av sin egen skapelse.
Vissla så kommerjag.
Du går tyst.
Jag och dimman, som med kattassar.
Var inte blyg.
Jag kan inte spela.
Nonsens. Sitt ner.
Undermeningen i hela storyn är
utvecklingen av en AI. Den kommer till slut att visa sin överlägsenhet
över det mänskliga intellektet.
Och om vi uppfinneren perfektAI,
så kommer denna AI
att skapa eller uppfinna en likadan AI,
från det ögonblicket har vi problem.
Om vi inte kan kontrollera det.
Och om vi kan kontrollera det,
kanske de redan har förutsett att vi försökergöra det.
Intuitivt sett, liggerde före oss.
Och därförhar vi skapat vår egen undergång.
Det ärlogiskt.
Det är en intressant dominoeffekt. Jag älskar den idén,
som kallas "kaskadeffekten".
Det finns en terminologi om kaskader,
det ärnär ett system kollapsar.
Då bildas en kaskad.
Det kollapsar.
Drarman ut en tegelsten urmuren,
kommermuren att falla.
Placera dina fingrar där mina är.
Du var inte överraskad över att se mig.
Alla uppdrag behöver en bra humanoid.
Lätt tryck på hålen, Iätt som cigarrettpapper.
Här försöker vi briljera lite,
när vi visar att de är tvillingar.
Michael Fassbenderspelar två roller,
och vi går från den ena till den andra
med en digitalkamera med spårningsfunktion,
som läser av varenda rörelse
närDavid sitterpå sin plats och Waltersitterpå sin plats.
Sen kan vi sätta ihop dem digitalt och radera det vi inte vill ha
och sätta Michael Fassbenderpå två stolar.
Bakgrunden förblir enkel,
eftersom vi harkopierat det vi redan harspårat.
Om ni fattar det, så ärni smartare än vadjag är.
Men det finns en logik bakom.
Vi gjorde första klippningen. Det här ärden.
Nu närni förstårprincipen, finns det ingen anledning att briljera.
Det ärperfekt.
Bravo!
Du har symfonier i dig, broder.
Så härlångt tror vi att David ärgod
och harmlös. Men det ärhan inte.
Han är faktiskt livsfarlig.
Han hållerredan på med att underminera människorna.
Han säger: "Dujobbar för dem och de låter dig inte
"ens att skapa, och du har förmågan att skapa. "
Du störde folk.
Ursäkta?
Du var för mänsklig.
Han kritiserarhonom, och säger:
"Din modelljusterades,
"eftersom du varförmänsklig. Du sågs som ettproblem. "
Det går tillbaka tillprologen där vi serDavid uppfattas som ett problem
av Weyland, som säger: "Han är förbra. "
Men ändå tog med honom på sin resa,
eftersom David varsmart nog att faktiskt
vara underlägsen sin far, eller till Peter Weyland.
Skaparen.
Jag ska ta en paus, chefen.
- Jag måste tvätta mig. - Okej.
Håll dig i närheten.
Ja, sir.
Danny.
Du hade rätt om den här platsen.
Vi borde inte ha åkt hit.
Jag trodde att vi skulle hitta...
Det här skulle bli vårt nya hem.
Man måste alltid försöka hålla de här filmerna i rörelse,
oavsett om det är en actionscen eller en dialogsekvens.
Om det ären dialog, så måste den röra sig framåt,
för om dialogen inte gör det, så harman ettproblem.
Och då sjunker allt.
Förnärman väl harfått upp farten, blir folk otåliga.
De vill ha mer fart.
Allt handlarom att fortsätta.
Och dynamik behöverinte vara fysisk,
det kan vara information, om den är tillräckligt intressant.
Som scenen med David och Walter,
den ärintressant, fascinerande,
eftersom två AI-individer pratar om mänsklig form
och de vet att de äröverlägsna.
Det ärintressant. Det är dynamik.
Här avslöjarDavid vad vi gjorde.
"Ozymandias" ären betraktelse om makt
och huringet ärför evigt,
och även de mäktigaste kollapsar.
Här förstår vi meningen med återblicken.
Här ärDavids ankomst.
Antagligen på väg in i planeten.
Hon skulle ha satt ihop honom.
Vi har upptäckt att han ärihopsatt.
Nu kommerhan tillbaka och här välkomnar de honom.
För de härsakerna gersig iväg och återkommer flera årsenare.
Det är deras roll.
Och det är en välkomstceremoni
tills nåt verkargå fel och de förstårinte varför
magen öppnarsig.
Och han ärpå väg att släppa lasten
på befolkningen nedanför, på två miljonermänniskor,
vilket är förmånga personerpå det torget.
Nu tänkerde: "Vad tusan hållerhan på med?"
Och de kan inte tro att han gjorde så.
Och nu serman vad smutsen kan åstadkomma.
Smutsen kan döda en planet på några månader.
Och det tar åratal att rensa,
utvecklas och börja om igen.
Här förstörhan planeten.
Alla livsformer förutom flora och fauna.
Allt som är "kött", så att säga,
det omfattarinte insekter, förstörs.
"Se mitt verk, ni mäktiga, " -
"och frukta!"
"Inget annat finns kvar..."
Självklart kan Walterden andra halvan av dikten.
Och han avslutar den åt honom.
"Omkring det enorma, förfallna vraket..." -
Byron.
1818.
Det ärhärhan görsitt misstag.
Många upptäckerinte misstaget,
men det finns där, och detpåpekas senare.
Han sägerByron.
Det var Shelley som skrev det.
man skulle kunna dö lycklig, -
om man skulle kunna dö.
Härberättarhan vad som hände.
Och sina känslorförhenne. Han är faktiskt gråtmild,
förhan älskade henne på ett sätt.
Hon satte ihop honom,
och vi behöverinte se det.
Om man vill kan man se det i menyn, bland extramaterialet.
Men han pratar om henne med ömhet här.
Eller hos någon människa.
Jag älskade henne, naturligtvis.
Han säger: "Jag älskade henne. "
Och sen: "Precis som du älskarDaniels." Och han säger: "Det äromöjligt. "
AI älskarinte sina älskarinnor ellerherrar.
De respekterar dem, men inte...
Tekniskt sett har de inga känslor.
Problemet äratt han hade det.
Det var ettproblem. Känslor är ettproblem.
Känslorkan leda till dåligt beteende.
Jag vet bättre.
Han serbra ut här. Det ären neomorph.
I första fasen.
Xenomorph haren rustning.
Xenomorph kan använda alien.
Här tvättarRosie sig.
Hon blev biten, men det trängde inte igenom,
hon harett fult bett från en neomorph på armen.
Helvete!
Fan.
Hon vet inte att han finns i byggnaden.
Här är den som bet henne.
Vi kan inte veta det, men vi läggerihop två och två.
Dariusz är den roligaste
och bästa fotografen somjag har arbetat med.
Jag harjobbat med många duktiga,
menjag tror att Dariusz hargjort fem.
Det här ärden femte.
Och han ärså smart.
Duktig på det han gör.
Ochjag upptäckte tidigt attjag behövde min...
Jag vill filma med flera kameror.
Jag har erfarenhetpå kameraområdet,
jagjobbade som kameraskötare på Alien.
Duellanterna.
Legenden-mörkrets härskare. I skuggan av ett brott. Alla dem.
Inte på Blade Runner, för det vari Hollywood,
så facket tillät mig inte. Menjag varkameraskötare.
Jagjobbar alltid nära fotografen.
Om man ärregissör,
om man kan,
måste man veta hurman vill att det ska se ut.
Om man inte vet det, fårman förlita sig på en duktig fotografsom hjälper en.
Men det betyder... Det låtersom
attjag vet exakt vadjag vill ha. Så klartjag gör.
Men det gör det inte lättare.
Jag sätter fotografen underhård press.
Dariusz står alltid införnya utmaningar.
Det är därför vijobbarihop. Han är en konstnär.
Lustigt nog så avvekjag inte så mycket från Prometheus.
Jag hade sett nåt tidigare och ville göra det mersom Black Hawk.
Det var faktiskt en polsk fotograf.
Menju mer vi kom in i det, så tänktejag:
"Black Hawk ärinte tillräckligt kosmetiskt för detjag behöver. "
Jag behöverlite av båda.
Vi tog en medelväg här.
Nu utvecklas det. Det kokar.
Vart tog Rosenthal vägen? Jag sa...
Rosenthal ärdöd och nu börjar det utvecklas.
Det börjar om.
...och samla min bortsprungna flock.
Han hargradvis tagit över.
Tagit överkontrollen.
Väldigt snyggt huvud.
Det är ett vaxhuvud.
Conor var fenomenal.
Han gjorde de flesta visuella effekterna åt mig.
Eftersomjag inte ville vänta på en green screen,
fickjag honom att bygga varelserna och sätta dem
på skådespelare, så attjag kunde filma dem på plats.
Och, viktigast av allt, då fårskådespelaren nåt att spela mot,
istället föratt säga: "Monstret står framför dig. "
Vilket händer ofta.
Och det är alltid lite riskabelt.
Rör på dig.
Skjut inte.
Kommunikation, kapten.
Andas på en hästs näsborrar -
Jag brukade rida en del.
Närjag var 14 år varjagjockey.
Jag fick lära mig om hästar,
att om man andas in i näsborren så fårman kontakt.
Jag har aldrig glömt det, förjag brukade rida tvååringar
runt banan,
och man andades och de gillade det och andades tillbaka.
De blåste faktiskt tillbaka.
Jag tyckte att var en intressant koppling till ett djur,
och varelsen, och att David förstår då det ärhans skapelse.
Eftersom han inte ärmänsklig,
och därför angriperde honom inte
ellerkänner fara med honom för att han ärAI.
Det är alltid svårt att skapa varelser,
förman vill inte upprepa sig, ellergöra dem fåniga.
Och sen ska man rita dem digitalt också.
Det är alltid det sista som blirklart.
Den här vägen.
Conor ärmycket duktig
som inte bara görmake-up utan skapar varelserna,
och går vidare och skapar dem.
Man kan faktiskt tillverka riktigt bra grejer.
Men de är ändå mycket begränsade.
Men de serbra ut, och därför
är de fantastiska att använda på en inspelning.
När varelsen gradvis utvecklas,
digitalt, då kommerhans arbete att raderas.
Men det äri grunden baserat på det han gjorde.
Ibland överlevernåt från de ursprungliga sakerna
som ärbättre än de digitala sakerna.
Såjag kan säga: "Vi behåller det som det är. "
Tack, Tee.
Daniels, ärFaris där?
Jag vill säga ett snabbt hej till min kvinna.
Kan du byta till en privat kanal?
Säg till närdu ärensam.
Vad är det?
Maggie ärdöd.
Jag beklagar, Tee.
Vi försökte hjälpa henne, men vi lyckades inte.
Tee?
Uppfattat.
Jag ärså ledsen.
Som du ser harjag blivit amatörzoolog med åren.
Det ligger i min natur att hålla mig sysselsatt.
Det härrummet, jag troratt det var Chris...
Alla andra saker, den industriella designen
och bryggan och allt där ärbra.
Men det härrummet ärriktigt bra.
Den härflaskan
kommer från Prometheus
närhan bryterupp kistan,
och drarfram den, för det finns några stycken.
Härbörjar vi koppla ihop det med Prometheus.
Härinser vi att han gjorde det.
Han designade idén om att föreviga växtligheten
utifrån det som fanns till hands.
Och det han alltid hade brist på varmänskligt DNA.
Det är därför det ärså många missfall här.
Vilket ärmycket sorgligt.
Och man fårpermutationer av ett slags medellivsform.
Lite hybridisering, -
och så vidare.
Tillverkade du de här, David?
Arbetarens hunger får honom att arbeta...
Det är ett bra svar.
"Tillverkade du de här, David?" "Arbetarens hunger fårhonom... "
Det är ett snyggt ordspråk.
Jag tror att det är viktorianskt.
Du förstår, kapten, -
Det finns en liten skål med smörjelse
på väggen på grund av stanken.
Sen gårhan neri källaren. Där äggen stinker,
en fruktansvärd stank, som kött.
Vad lever de på, de leverinte... "De väntar."
"På vadå?" "De väntarpå Mother. "
Genom att säga "Mother" kännerhan sig säkrare.
Han inserinte att han ärpå väg att bli mor.
På vadå?
Vad väntar de på, David?
Mother.
Självklart sägerhan: "Vad gör du?"
"Du kan inte titta in där. Ärdu en idiot?"
Men John Hurt gjorde det.
Vi måste gå dit igen. Självklart måst du röra det.
Så därja.
Sen gårhan föratt titta.
Det är verkligen något att se.
Och där är det.
Tillbaka till John Hurt.
Rosenthal, kom.
Rosie, rapportera.
Sakta men säkert dödar vi alla. Alla dör.
Vilket är
själva drivkraften i en sån här film, ellerhur?
Jag hittade henne, sergeant.
Helvete! Förbered utrustningen.
Vi måste härifrån.
Var är kaptenen?
Han svarar inte på radion.
Hör på.
Jag ska kontakta skeppet, få dem att komma så fort de kan.
Daniels tarsakta men säkert över.
Kända marker.
Sigourney Weaver tog över i den senare delen,
närhon hade ett gräl med Yaphet Kotto,
och säger: "Jag tar över för att få oss härifrån. "
Jag ger dig plasmablandning på alla motorer.
Det blir enjäkla storknuff.
Det är poängen. Vi måste genom atmosfären.
Tee, hör du mig?
Jag har Danny på radion.
Koppla hit henne.
Han åker tillbaka föratt rädda.
Ni måste komma nu.
Ja. Vi ska skicka iväg den nu. Vi ses snart, raring.
Tack, Tee.
Filmmanuset fungerade bra.
Första klippningen var220, kanske 215.
Plocka bort 15 minuter, för att hamna strax under två timmar,
det ärinte mycket. Det ärganska exakt.
Och hälften av tiden ärnärscenerna ellersekvenserna är förlånga.
Menjag ärganska bra på att bedöma varjag är och: "Harjag gjort förmycket?"
Och: "Slösarjag pengargenom att filma sakerjag inte använder?"
Det måste man alltid fundera på,
men man kan ändå inte vara säker på vissa saker,
så man vill ha både och.
Härserman födseln.
Walter.
Inte direkt.
Vad tror du på, David?
Skapelse.
Det här är en pinndocka på inspelningsplatsen.
Jag hade den med pinnar och en dockspelare
för att ge mig en tagning.
Sen upprepas det
och ersätts med digitala effekter.
Nu serman intelligens.
Han skapardem, så på ett lustigt sätt, ärhan pappa.
Varelsen sträckerut sina händer mot honom.
Den kan redan härma. Den ärintelligent.
Här ärresterna av Noomi. Jag hoppas att hon förlåtermig.
David har faktiskt tagit delar av DNA,
han måste utnyttja dem till sin egen skapelse.
Förvirrande, men förståeligt,
så harmonstret blivit käri kvinnan.
Okej?
Det här äräkta. Han sa: "En elegi till min älskade Elizabeth. "
Han vet att han ska resa.
Han trordet.
Farväl till Elizabeth.
Och härsäger Walter till honom att han ärgalen.
Han har fel.
Han säger också: "Jag vet vad som hände. "
Jag skapades inte för att tjäna.
Inte du heller.
Varför är du på ett koloniseringsuppdrag?
För att de är en döende art som söker uppståndelse.
Han pratar om döende arter. Uppståndelse.
Mänskligt liv harmisslyckats fundamentalt,
och därmed, även ingenjörerna.
Föringenjörerna lät sina barn, människorna, tappa kontrollen.
Så de har varken nåt värde eller är användbara.
Och han tror att han ska ta över.
Han ska skapa sin egen miljö och livsform.
Vilket han redan hargjort. Den ärlivsfarlig.
Civilisation.
Är du den nästa visionären?
Snacka om visionärer.
Självklart trorhan att han är visionär.
Härkommer det.
"Vem skrev 'Ozymandias'?"
Byron. Shelley.
Shelley.
För en AI... Titta på honom.
För en AI ärdet otänkbart.
Omöjligt. Hurkunde han ha fel?
Men han ser osäker ut förförsta gången.
Hur tusan kan det vara så?
Men nu vet han att det Waltersäger ärkorrekt.
Drömmer du om mig då?
Om David varprototypen, varkonstformen,
den allra första konstformen avAI...
Det är en konstform att skapa en AI.
Om denna AI harkänslor,
och man vill inte ha en AI med känslor.
För om man har det, kommerhan att bli arg
då ärman riktigt illa ute,
så kopplingen mellan prototyp 1 och prototyp 2
som harblivit mjukare ellermodifierats
för att bli mer användarvänlig, som Walter,
som aldrig skulle fundera på att inkräkta på människans område.
Eller ta ett mänskligt beslut, låterbättre.
David dödar Walter, tror vi.
Närjag hade gjort det,
tänktejag: "Jäklar, hur fårjag tillbaka Walter?"
Han körin flöjten i halsen på honom,
in i knappen. Han borde veta varden sitter.
Du är en sån besvikelse.
"Du är en sån besvikelse. "
Han antaratt han är död.
Närhan låg på marken, satt det ett rör bakom näsan så att blodet kunde rinna.
Det rann urhans näsa,
men i halsen, sitterdet nåt... Knappen hållerredan på att utvecklas.
Man kommertill det senare genom att säga: "Du borde vara död. "
Och han säger: "Det harskett några uppdateringar. "
Det tar en urproblemen.
Ibland nämnerman det inte ens, för folk tänkerinte på det.
Ingen harsagt: "Vänta. Varför dog han inte?"
Tro mig, jag oroade mig för det.
Men tänkte att det varbäst att strunta i det,
storyn sveperförbi det.
Vi visste inte om vi skulle ta med det här.
Jag tyckte att teckningarna varintressanta.
De visarhurDavids skötersitt arbete utifrån sin förmåga och strukturen
på hans kemi ellerbiologiska tänkande.
Vad gjorde han? Säkert nåt skrämmande.
Och hon fårsnart reda på det.
Nu är de i laboratoriet och letar efter Oram,
och hittarhonom död på marken.
Chris!
Den lösa saken som var där, som kom ur ägget, gårpå honom,
och går.
Det serbra ut närsaken kilarruntpå golvet.
Det härblev också bra...
Lika snabb som en skallerorm.
En kobra ärinte lika snabb, skallerormen ärmycket snabbare.
Och lansormen ärmycket giftig och snabb.
Så den härsaken med svans är otroligt snabb.
Den bränner mitt ansikte!
Hans ansikte brännerända in till käkbenet.
Oavsett vad som händernu, så dörhan.
Åh, fan!
Nu har den utvecklats till en fullvuxen xenomorph.
Den bepansrade versionen, för den kom ur ansiktskramaren och ägget
med mänsklig livsform.
En riktigt beskäftig typ.
Påminn mig. Vad handlar det om, -
den nyfikna katten?
Shaw dog inte i kraschen.
Nej.
Vad gjorde du med henne?
Precis det jag ska göra med dig.
Det är uppenbart att våldet här...
Inte många skulle tåla att
kastas mot en bokhylla, man skulle inte resa sig.
Men det här film.
Och hon är tuff
Jag älskar det faktum att vi körde in en spik i hakan,
spiken från hennes halsband, som är från stugan vid sjön.
Och det är en förlängning på den idén och det temat.
Han blöder vitt, precis som Ian Holm blödde vitt.
Ut härifrån!
Nu möts de.
Usch.
Man överleverinte ett sånt fall, men de ärAI.
Du borde vara död.
Det har skett några uppdateringar.
Lope!
Lope! Cole!
Helvete.
Var är du?
Lope?
När de slåss, tänktejag...
Vi gjorde slagsmålen korta och våldsamma
förman harsett tillräckligt med såna fajter.
Det är ett bra slagsmål mellan David och Walter,
det fungerarbra med den härblandningen, det är våldsamt,
men det ärbara i slutet av slagsmålet.
Det handlarmer om vad som händer i slutet
än om... Det är tvåjämnstarka AI.
Ett sånt härslag kan döda en.
Michael slogs först på det ena sättet, sen på det andra.
Han gjorde slagsmåletpå två sätt,
Iärde sig de två karaktärernas olika rörelser.
Michael är en duktig fysisk skådespelare.
Tjäna i himlen, -
eller regera i helvetet?
Vad blir det?
Var är Oram?
Död. De är alla döda!
Tennessee, hör du mig?
Ja, jag kan höra dig.
Tennessee kommerin.
Vind, gryning, mix, och så vidare, stormigt.
Självklart skickarsignalen en signal till honom.
Det får en att fundera och fundera.
Och sen åker den tillbaka.
Tee, ser du den?
Okej, jag ser er signal.
Jag kommer in.
Ta er härifrån.
Jag kommerså fort som möjligt!
Den härplattformen
ärbara en plattform där allt runtomkring läggs till.
Men den drivs av samma hydrauliska system
som iigger underplattformen, och rör den.
Varje rörelse man ser är från pistongerna som rörsig.
Och allt annat filmar vi.
Öppna dörren, Tee.
Och det man såg här varplattformen och kabinen,
allt annat finns inte, inte ens motorerna.
Allt läggs till.
Innanjag påbörjar en film,
görjag en animation på en gray screen ellergreen screen,
vilket är viktigt förmig.
Närjag ska klippa filmen,
väntarjag inte på tagningar som kan ta månader att göra.
Jag kan klippa in en tagning med en green screen från animationen.
Istället för att ha ett tomt kort där det står "scen saknas",
för det saktarnerprocessen.
Ni tittar faktiskt på nåt.
Ge mig en spruta.
De kommer att bränna honom.
Jag ska försöka bränna den jäveln.
Plasma.
Han kommeratt brinna närhan kommer upp, bryrsig inte.
Jag kommer inte åt den!
Håll i ordentligt!
Jag börjar klättra.
Helvete!
Det här ärrena specialeffekter som görs på en plattform
och tjejen kastas runt överhela stället,
med en stuntkvinna också, så klart.
Men Katherine ärfysiskt stark och bra på det här.
Hon gjorde mycket själv
med en skicklig stuntkvinna som var en bra dubbelgångare.
Det är därför det fungerarså bra.
Vi uppfann det härpå däcket, som är ett glidande gyroskop
som förkortarkabeln.
Man hittarpå såntpå stället.
Men man måste göra dem. Så att det ser verkligt ut.
Och vi går fram och tillbaka på däck. Det ärmycket sånt.
För däck äri grund och botten stadiga.
Lastlyftare. Hon ärpå en lastlyftare.
Frigör kranen.
Det kan jag inte göra.
Då blir vi obalanserade.
Bara gör det.
Nu kommerhon att göra nåt ofattbart.
Hon kommer att göra skeppet ostadigt.
Den härkranen vägersäkert tre ton,
så den kommer att rubba balansen.
Och det ärenda sättet för att bli av med varelsen.
Varelsen tror att det är ett monster och attackerar den.
Sen slårhan i huvudet.
Och blirklämd.
Hon vill krossa och bli av med varelsen,
men han förlorarkontrollen.
Skeppet störtarner
och hon åker av.
Nu hängerhon där.
Hon kommerrunt igen...
Och hon kommer att krossa den. Försöka att krossa den.
Slita den i stycken, men när den nårmarken,
kommerDNA se till att den växerihop igen.
Han är oförstörbar.
Men de är färdiga med honom, de harlämnat honom.
Fan!
För helsike!
Det härkanske ärorealistiskt, men roligare,
man serhenne bokstavligt talat springa på marken,
istället för att släpas efter.
Ta upp mig, Tee.
Uppfattat.
Det där ärriktigt roligt.
Man tänkerinte stå kvar där och släpas efter, ellerhur?
Den rykande syran som smälter alien.
Det gårlängre in, man kan se ettpar tänder.
Det ärriktigt äckligt.
Fruktansvärt.
Walter!
Kompresserna vi gjorde...
De baseras på kompresser som användes i Vietnam.
Men härharman tillfällig hud
i kompressen. Man fäster den och så börjar det växa.
När vi kommer ombord på skeppet,
kommer vi se att hans ansikte redan harbörjat transplanterats
med bollar, som ser ut som modellera, av hud.
Man fäster dem, de spridersig och huden börjarreparera sig.
Det härsnuddarbara vid verklig teknik.
Jag tror att det handlar om mer än bara anestesi och rengöring.
Jag tror också... Se här.
Vad skullejag göra?
Jag rullade dem till små bollar, för det verkade logiskt.
Och de passade i groparna på kinden på ett mycket äckligt sätt.
Jag är bara sjukvårdare. Han behöver rekonstruktiv kirurgi -
av en riktig läkare.
Jag trorinte att nån tror att filmen ärslut nu.
Tricket är att få det att fortsätta.
Vi vet att han ärsuspekt,
men hon ärinte säker än.
Publiken ärmersäkerpå det än vad hon är,
de tänker: "Han kommer att göra nåt.
"Det ärDavid, ellerhur? Eller är det Walter?"
Man vet inte riktigt.
Det ärbra dynamik. Det ärintressant.
Vilken AI som helst kan utvecklas.
Den som sägeri början: "Jag visste vad som skulle hända. "
Så klart du gjorde, idiot.
För om man har två,
så måste detju... Nåt händer. "Duh".
Tänk attjag precis sa det: "Duh. "
Jag älskar Beavis and Butt-Head. "Duh".
Det uttrycket säger allt, ellerhur?
Nån smartskalle sa på provvisningen:
"Jag visste att nåt skulle hända. "
Det berorpå hur fascinerad man är av att vad han ska göra,
eller vad de ska göra mot varann.
Godkväll.
- Du ser bra ut. - Va?
Är det slutetpå Alien?
Det skrevs att när Sigourney kommerin i färjan,
så stängs dörren, det ärslut.
Ochjag kände att det blevplatt, det behövs en till evolution.
Man behöver en fjärde akt.
Jag satte mig och skrev fjärde akten,
som handlar om vad som kan ske inuti flyktfärjan.
Och det kostade pengar, så de ville inte göra det.
Men det är det som görskillnaden i filmen.
Och sen så måstejag övertyga producenterna,
det blev fem dar till med filmning, för den hamnade utanför, föll, brann,
och den åkte in igen och exploderade igen.
Ochjag måste hissa upp färjan vertikalt så att man kan göra en rymdgrej.
Och det var värt vartenda öre.
Här tänktejag ett slut, på ett slut, på ett slut, och på ett slut.
Där är en "vanity", kännerdu igen den?
Den är från första Alien.
Den är från första Alien, bokstavligt talat.
Nu trorjag att ni tänker...
Man serpå honom,
och nu misstänkerman
att vi inte vet vad det är, men det ärnåt med honom.
Motherharinformerat dem om att det finns en oidentifierad livsform.
Det finns en oidentifierad livsform på skeppet.
Lystring.
Kapten Daniels, kontakta sjukrummet.
Upprepar.
Och han... Är det ett leende?
Det kanske ärett leende.
Vad görhan... Tittarhan på Lopes död?
Jisses.
Herregud.
Walter.
Plats för oidentifierad livsform.
Lopes kropp födde en till alien.
Det kommer att bli en xenomorph, det härblir den stora alien.
För dess ursprung äransiktskramare och mänskligt DNA.
B-däcket mellan korridor tre och fyra.
På väg till besättningshytterna.
Om serpå David som Walter, och Waltersom David,
så trorjag att David som Walter kommer att önska deras död.
För då blirhan kvarpå skeppet och alla människori djup sömn,
och det passarhonom perfekt.
Vi vet inte det, men han kommer att ha med sig
två föremål som kan dra nytta av de 2000 personerna
som en form av evolution.
Jag ville inte visa förmycket av honom, göra honom exklusiv.
Det här var ett bra sätt att säga att han ärdär.
Det ärbra. Serni därbakom? Skuggan?
Det är en kille i en dräkt, det ärbra,
men sen blir det...
Det här äräckligt...
Och riktigt bra.
Nej!
Försegla B-39.
B-39 låst.
Han gjorde pinan kort för dem.
Walter.
- Var är den? - Daniels.
Den här vägen.
Tee, låt oss välja område.
Vi tar den till oss.
Vart?
Hon tänker att enda sättet att göra det på är att få den till hennes område.
Hon harredan en plan om vad hon ska göra.
Det är det enda sättet. De kan inte skjuta den ombord.
Om de gör det, kommersyrablodet att bränna sönder...
Nej, de vill inte ett hål i skeppet.
Ett lite hål kan man laga, men man vill inte att det ska hända.
Och om det ären extra stark syra,
så kommer den aldrig att sluta bränna.
Okej, Walter, varär den?
Den är på B-däck. Styrbords sida, -
går ner på C-nivån.
K-13.
Det här är vad alien ser.
Då behöverjag inte visa alien.
Jag visarbara från dess synvinkel, det ärintressant.
Den ärgenomgående organisk,
baserat på... Serniprickarframför ögonen?
Det hängerihop med det. "Ser den prickar framförögonen?"
Försegla C-61, öppna luftsluss 17. Vi går in.
K-12 säkrad.
Håll honom i K-12 tills jag säger till.
Jag ville att David skulle studera den med stort intresse...
Tee, så härska vi göra.
Jag lurarin den i trucken, låserhytten -
och närjag säger till spränger du ut den i rymden.
Uppfattat.
Man måste höra planen.
Med andra ord så tänkte hon ut det innan.
Det är en liten sak, men det görhenne än merhjältemodig.
Walter, -
ta in honom i luftsluss 18.
Skjut inte om du kan undvika det.
Blodet kommer att fräta genom skrovet.
Trevligt.
Jag är i position.
Walter, öppna dörren till jordomvandlingsutrymmet.
Den ärbara din.
Kom ihåg att släppa närjag säger till.
Uppfattat.
Nu dödar vi den jäveln.
Helvete!
En kackerlacka kan vara vacker
och de ärrenast av alla skalbaggar. Visste ni det?
Och kackerlackorna kommer att ta över världen.
De kan överleva atomexplosioner och överleva den sortens hetta.
Det är ett otroligt kryp.
Jag tänkte att det kunde vara snyggt med en enorm kackerlacka,
men med en hjärna,
och rejält aggressiv.
Jag såg en dokumentärförett tag sen,
om rovdjur, geparder, lejon, krokodiler...
Alla rovdjurhar familjeroch ungar,
och de lärsina ungaratt äta och attjaga.
Plötsligt blirdet logiskt, det handlar om överlevnad, inte grymhet.
Har en alien familj?
Kanske det.
Kan man se en alien sköta om sitt barn?
Kanske det.
Man ser en gepard lära sina ungar attjaga
och hur de ska undvika den som kan döda dem,
den somjag kallarför "världens värsta avfallskvarn", hyenan.
De är absolut livsfarliga.
De tarungarna. De siktar alltid in sig på ungarna.
Daniels! Se upp!
Innan de öppnardörren, när de varpå planeten,
då skulle trycket hajämnats ut, atmosfären hade varit...
Om man öppnarden här, kommerman att skapa en snöstorm
förnär dörren öppnas, kommer allt ombord
att frysa direkt.
Vill du hjälpa en tjej?
En äkta Hollywoodreplik.
Ärhan besviken, lättad, eller vad?
Nånting ärpå gång.
Återgerresan till Origae-6.
Om man redan ärmisstänksam,
blirman riktigt misstänksam nu.
Tack ska du ha, han överlevde.
Nu är det din tur, kapten.
Skulle ni sova i en kista i det rummet? Intejag?
När du vaknar är vi på Origae-6.
Nu måste ni ha gissat att det ärnåt felpå Walter,
som definitivt ärDavid.
Jag hoppas att ni ärtillräckligt nyfikna att tänka:
"Vad tusan hållerhan på med?"
Så blir det en vänlig värld.
Det brukade min pappa säga närhan stoppade om oss.
Hon upptäckerdet nu.
Hon nämneren sak, och han vet inte vad hon pratar om.
Walter.
När vi kommer fram, hjälper du mig bygga min stuga då?
Stugan vid sjön.
David?
INITIALISERAR KRYOSÖMN
Nej...
Nej!
Hon kännerigen David.
Nu är det David.
Sov så gott.
Med sina engelska manér.
Jag stoppar om barnen.
Använd säkerhetskod David 73694-B.
Välkommen. Hurkanjag hjälpa dig?
Nu återkommerman till prologen.
Föri prologen pratarhan om Wagners Rhenguldet,
så han kommeratt be... Det ärhans favoritstycke,
för det handlar om gudarnas intåg till Valhall
och gudarna är falska och konstgjorda.
Och det ärhans favoritstycke förhan kännersig som en gud.
Och vad de inte vet... Ni tänker:
"Hurkan det vara giltigt?
"Hurska han kunna ha frön från alien på skeppet?
"Hur? Vilka möjligheterharman att få ombord det?"
Här ärsvaret.
Jag fick det från ett projekt somjagjobbarmed, om droghandel
tvärs övergränserna och med flyg.
Jag lärde mig om... Flickorsom sväljer
kapslarmed kokain
i kondomer.
Och de kan svälja så många som 30.
Och när de tagit sig igenom,
då tar de fram dem på nåt sätt.
Och de smugglar drogerpå det sättet.
Kan ni fatta?
Jag tyckte att det varett bra sätt att få med alienbebisar ombord.
Vi hade med en liten AdolfHitler-grej.
Menjag tog bort den för den blev förkomisk
till det vi gjorde.
Men det kom från en dokumentär jag såg om AdolfHitler
i Berchtesgaden i Örnnästet.
Han hållerpå att fira en seger
och han gersitt champagneglas till Göring,
och slårihop klackarna.
Som Chaplin. Det varomtumlande.
Jag blev överraskad att han varså vig.
På kurs till Origae-6.
Förhoppningsvis nårsändningen nätverket -
och vidarebefordras om 1,36 år.
Det här är Walter, klart slut.
Säkerhetskod 31564-F.
Och det var det.
Jag hoppas att ni hartyckt om det. Det härsamtalet.
Ochjag hoppas att det klargörsaker. Och njut av filmen.
Hej då.
Översättning: Monika Andersson, Deluxe